Intersonic uvádí
V hlavních rolích
KRÁlOVNA MARGOT podle románu Alexandre Dumase
Scénář Dialogy
Dále hrají
Francie je zmítána náboženskou válkou.
Katolíci a protestanti se už po léta vzájemně napadají a zabíjejí.
Když se stal Karel IX. Ve svých deseti letech králem,
ponechal vládu své matce Kateřine Medičejské.
Nyní se však králově důvěře těší vůdce protestantů, amdirál de Coligny.
Celé zemi hrozí rozvrat.
Aby utišila nenávist v zemi, zosnovala Kateřina mírový svazek.
Manželsví své dcery Margot s Jindřichem Bourbonským,
Navarským králem, jejím protestantským bratrancem.
Coligny však zatím připravuje válku proti katolickému Španělsku.
Musí být za každou cenu zastaven.
18. srpna je Paříž zmožena palčivým vedrem.
Tisíce protestantů přijely z venkova, aby se zúčastnily svatebních oslav.
Zaplavily celé město, všechny ulice a hostince.
Jejich černý oděv a přísné vystupovaní.
jsou jen další provokací pro Pařížany na pokraji vzpoury.
Margotina svatba, symbol míru a smíření,
tak podnítí největší krveprolití v dějinách Francle.
Pojďte nahoru.
Deset stříbrnejch za pokoj a dva za koně. Platí se předem.
Deset za tohle?
Zkuste najít něco jinýho.
Teď když tu je ta svatba, protestanti jsou všude rozlezlí a bohatí.
-Tam někdo je! -Kdo jste? Kolik je hodin?
Já ho zabiju!
-Bude tu spát taky. -Spát? -Nezdá se vám to?
-V mé posteli? -Tak si běžte za tou svou bandou Hugenotů,
co se válí po ulicích a pod mosty. Venku máte místa dost.
Ještě k tomu protestant.
-Promiň, prach mi vadí. -Ty ml taky vadíš.
Nespím se svými bratry. Natož pak s takovými.
Je nás víc než vás. Budeš si muset zvykat.
Všichni v jedné posteli.
Protože jsme smířeni, budeme žít pohromadě, protože přesně to chtějí.
No tak, jděte příkladem.
To jsi přijel na svatbu?
Ne. Margot je mizerná děvka. Ta svatba je hanba pro naše lidi.
Jindřichu Bourbone, králi Navarský.
-Bereš si za manželku Markétu z Valois? -Beru.
Markéto z Valois,
bereš si za muže Jindřicha Bourbona, krále Navarského?
Markéto z Valois, bereš si za...
Ve jménu Otce l Syna i Ducha svatého
vás spojuji do svazku manželského.
Dávám-li ti svou sestru, dávám své srdce všem protestantům.
Buď vítán do rodiny. Je to trochu zvláštní rodina, ale není špatná.
-A proč ne už dnes večer? -Je to její svatební noc.
-No právě. Víš, že smrdí jako kozel. -Ne, jako divočák.
Pro tebe je to špatný den, já vím.
Ale podívej se, jsou tady. Moji katolícl a moji protestanti.
Všichni pohromadě ve stánku božím.
To je symbol. Tahle svatba všechno srovná.
Svatba a navíc válka. To by lépe usmířilo Francouze.
Válka? Kdo dnes mluví o válce?
Podívejte. Coligny chce válku.
Král je proti výpravě do Flander, tohle vím.
Nevíte už nic.
Král je jen panák v Colignyho rukou a vy už nemáte na syna žádný vilv.
Nemusíte mě nenávidět. Nenávidí mě už Všichni.
Vašl bratři a Gulse také. Anl vaše matka mě nezbožňuje.
-Vaše mě taky neměla ráda. -Vaše tu mou zabila.
-Nemáte důkaz. -Děláte, že jste silná, ale bojíte se jako já.
Proč bych se bála? Ti, kdo vás nenávidí, mě milují.
Tak proč vás nutí do manželství?
Je to manželství pro mír. Nlkdo mě nenutí, abych s vámi spala.
Dnes večer ke mně nechoďte.
Charlotto, tohle je pro tebe. Od něho.
-Co tenhle? -Cože?
Armagnac, 26 let. Fanatik, řekla bych.
Trochu černý, trochu hubený, ale má hezký úsměv.
-A ten? -Du Bartas, přijel s tvým mužem.
Devatenáct. Bydlí u sestry.
-Je slibný? -Hezké oči, ale krátké nohy.
Krátké nohy? Vyhodíme ho.
Condé, z královského rodu. Který to je?
Támhle. Je perverzní. Nesnáší mě.
-A on? -Kdo, tvůj muž? Co dělá?
To vždycky pije? Co se tam děje?
Všichni ho chtějí vidět.
Právo na azyl v Navaře.
Na kult nového náboženství ve městech na jih od Loiry.
Držení zbraní protestanty.
K čemu jsou královské záruky, když místo něj vládne paní Kateřina?
Už nevládne ona, ale já.
Za tři dny odjíždíte. Povedete se mnou výpravu do Flander.
Za tři dny? Budu za tři dny ještě živ?
Jak si si mohla vzít takového hastroše?
To nebude klapat.
-Už jsi spala s protestanty? -Ne. Budeš ml to vyprávět?
Budu spát dál s katolíky.
Podívej.
Ten velký se jmenuje Armagnac a ten malý Du Bartas.
-Jdu na to. -Jen jdi.
Kde jsi byl? Poslouchej, co ti řeknu.
Chtějí, abys konvertoval. Margot to bude chtít. Uděláš to?
-Kdo je to? -Jmenuje se Charlotta de Sauves.
Je to baronka. Už od rána tě uhání.
Ty jsi baronka?
-To se vždycky takhle díváš? -líbíte se mi, můj pane.
-A dáš mi důkaz? -To vy mi dáte důkaz.
Kdy budeš chtít.
Štěstí na vás čeká. přijďte v noci ke mně.
-Dnes v noci? -Ano. -Ale jaké štěstí mě čeká dnes v nocl?
Dýka v břiše? Číše jedu nebo jen pořádná rána?
Mám pokoj přímo pod vámi. Dnes v noci nebo nikdy.
Dnes v nocl jako obvykle.
A v dubnové Valencii, pane admirále, Kolik vojáků jste ztratll?
-Tak přestaňte, není válka! -A v Mons! Kolik bylo protestantů?
Není válka!
Tak co to tedy je, odpovězte!
Ale my přece nevedeme válku, je to křížová výprava.
-Byli připraveni zemřít. -Zemřít ano, ale ne zvítězlt.
-Tak poslyšte, chcete pomoci Flandrům? -Možná ne.
Vždycky chceme pomoct napadené zemi, ale není to tak jednoduché.
-Co není jednoduché? -protivníkl je španělský král.
Ano, jde o útok na španělského krále.
A nejsme připraveni proti nejmocnější a nejlépe vyzbrojené armádě v Evropě!
Nařizujete výpravu proti Španělsku a přlkláníte se s Anglií k protestantům.
-Jenže, když ovládne Filip II. Nizozemí, budeme obklíčeni Španěly.
Obklíčeni Španěly? Obklíčeni katolíky, to jste chtěl říct.
Ale mně to nevadí. Chůvo!
Kolik času potřebujeme, abychom byli připraveni?
-Pokračujte, pánové. -Ale my jsme připraveni.
Proč myslíte, že jsme přijali to manželství proti přírodě?
Abychom měli mír v království.
-Jak to můžete říct? -To je lež, vy lžete!
Abychom měli mír v království a aby smíření protestanti a katolíci
-společně odešli válčlt ven. -Společně?
Máte v Paříži šest tisíc mužů.
No právě, chtějí bojovat. Je jim horko a mají hlad.
Pozor, aby Jejich zbraně nesloužily vzpouře, kterou už nikdo nezvládne.
Chci tuhle válku. On ji také chce.
-Jsme připraveni. -Pojď, Coligny. Nakrmíme psa.
-Bilé maso je nejlepší pro srst. -Támhle je zelenina, podej mi ji.
Ovládáš mě. Příliš mě ovlivňuješ.
Pořád mi skáčeš do řeči, všiml sis toho?
-Chutná mu. -Ostatně, oni si to také myslí.
Moje rodina, Všichni.
Jak ti to mám říct, především od matky.
Konečně jsem král od chvile, kdy ona není královna.
Od chvile, kdy je Coligny můj otec.
Před tebou jsem nemohl nikomu důvěřovat. Přísahám.
Vlastně jen chůvě. Je taky protestantka, víš to?
Tady jsou ty plány tažení na venkov.
Podívej se na to v noci a zítra mi to přlnes.
Budu tě čekat v deset jako obvykle.
-Takže bude válka? -Ano, bude válka.
-Tamten co je zač? -To je René, voňavkář paní Kateřiny.
Říklá se, že má lepší jedy než voňavky.
Tohle je dobré vědět, žádné voňavky. To už mám radšl ty jedy.
Jste mi sympatičtí, vy protestanti.
Uchováváte sl víru v Boha, kterou my už nemáme.
Také pociťuji velkou sympatii ke katolíkům.
Prej jsou vás tlsíce. Vážně je vás tolik?
Přepočítej sl je, jsou to mí svatební hosté.
Asi je to pro Francii dobré.
Ale tvůj svatební den je pro mne dnem smutku.
I pro mne je to den naruby.
Věnem jsem dostal rakev své matky a beru si děvku z tvé postele.
Před třemi lety v Orleans. Kolik Gulse dal za smrt Colignyho?
-Deset tisíc? Patnáct tisíc? -Dvacet.
Já vím. Někdo ho zachránil.
Jeden z jeho věrných kapitánů. Vrhl se před něj.
-Jak se ten muž jmenoval? -Pan de la Mole.
Leyrac de la Mole.
Tys mu sloužil, mám pravdu?
Zdá se, že tě měl rád jako vlastního syna.
Poskytl ti přílstřeší, byl jako tvůj otec.
A tys ho srazil kulkou do zad.
Chtějí po mně tvou hlavu. Mám ji dát?
Prodejte ji draho nebo mě použljte.
Zítra ráno před desátou hodinou půjde jeden muž
-ulicí Salnt Germain k Louvru. -Jak ho poznám?
Ponese v podpaží desky z červené kůže.
Tak jako ty.
Máš ještě tu pistoll, kterou ti dal Gulse?
Umím to líp s arkebuzou.
Maurevele, stejně bude lepší plstole vévody de Gulse.
Čekal jsem, že ml zaklepeš na dveře.
Slíbilas, že se přijdeš rozloučlt.
Proč bychom se měli loučit? nic se nemění.
miluji tě, jsem tu dál.
Teď patříš svému manželovi.
nikdy nebude mým manželem, pořád jste mí bratřílčcl.
Probuďte se. Rychle, dělejte.
Je tam. Čeká tam na tebe.
Jděte.
Od tohoto večera už nejsem paroháčem."
Nedala jsem ti panenství, chceš svatební noc?
A komu jsi to panenství dala? Bratrovi?
Kterému z bratrů?
Chceš mou svatební noc? Máš svou dýku?
A tvůj muž, ten divočák, nepřijde?
Vypadám jako nevěsta?
Vypadáš nejistě. Záhadně.
Chci, abys mě dnes večer miloval jako nikdy.
Chci objevovat tvé tělo.
Chci objevovat tvou vůnl. Celou noc nechcl přestat.
Chci zažít tu rozkoš, která mi odhalí obraz smrti.
Chci svatební noc. Chci ji s tebou.
Jde sem tvůj muž. Právě vyšel z pokoje.
-Ne, nechoď! -Vědělas, že přijde.
-Ne, pošlu ho pryč! -Nevěřílm! -Nechoď!
Potom zažijeme našl nejdelší noc.
Myslím, že jsem zmátl šplony paní Kateřiny.
Věříl, že jsem u baronky.
Té Italky. Půvabné baronky.
Tak jděte, proč tam nejste?
Bůh ml přlkázal, že s vámi musím mluvit.
Jen s vámi samotnou. A pak, chcl vás přesvědčit.
Vy máte Boha za každým slovem.
-Bůh nebo instinkt? -Jaký instinkt v tuhle dobu?
Pyrenejského prostého venkovana.
Stanu se francouzským králem.
Králem Francie je bratr. A ti dva další přijdou hned po něm.
Nebude-li mít potomka. A po nich přijdou Jejich děti.
Vy taky.
Věřlte, že vás vaše rodina chrání?
Nejste pro ně nic. Jste jen věc.
Jste výměnná akcie. Jste rukojmí vašich bratrů.
Ne, moji bratři mě zbožňují.
Vaši bratři vás prodají komukoliv za mírovou smlouvu.
-A vaše matka... -Moje matka mě miluje!
-Prodala by vás i bankéřům. -Matka mě miluje!
Nenávidí vás.
A váš mllenec, vévoda Gulse,
-...vás využívá. -Mlčte!
-Využívá vás, aby získal moc a manželky ostatních. A proč?
Mlčte už.
To vám přlkázal Bůh, abyste mě urážel?
Ne, nepřlšel jsem vás urážet. Chci navrhnout obchod.
To manželství mě chrání, ale na kolik dní, Kolik měsíců?
Pomozte mi dnes a zítra budete mít díkly mně všechno.
Dohodll jsme se, že dnes večer nepřijdete. Anl jiný večer.
Ano, dohodli jsme se.
Dej mi ruku, Margot. Uč mě, učím se rychle.
Veď mě. Jsem tu jako slepec.
-Tyhle chodby mě zavedou do pasti, ze které už nikdy nevyjdu. -Ale ne.
-Tví bratři mě jistě zabijí. -Pleteš se. Moje rodina ti neublíží.
A ty budeš jen přebytečnou vdovou. Můžeš je ovládat.
-Tvá matka se ti bude klanět. Budeš královnou. -Nech mě.
Oženili nás násilím. Překazme jim plán.
Má to být politické manželství, tak ať je.
Pro smliování boží, buď už ztlcha.
Udělejme tajný pakt, nebuďme nepřátelé.
Mlč už!
-Zkusím vám pomoci. -A budeš mým spojencem?
Možná.
Teď odejděte.
Jděte.
Je to bratr, milenec nebo obojí?
Neřeknete ml to, ale rád bych to věděl.
Měl jsem tady plášť.
Nemiluji ho.
Chceš, abych ho k tomu ještě zradila?
-Buď tu. -Je to vaše svatební noc, ne moje.
Henrletto!
Nebudu tuhle noc bez muže.
Jdeme ven?
Nechte toho!
Chyťte toho koně!
Moje věci!
To je tvoje?
přijel jsi z venkova?
Vzali ti všechno?
Koně, nějaký šaty a hlavně peníze.
Tak to budeš mít zadarmo.
Tady mám knížku o myslivosti, kterou jsem zdědil po otci.
Prý by to mohlo zajímat pana Reného le Florentlna.
-Chcete ji prodat? -Všechno mi ukradli, takže mi nezbývá, než...
Chce to prodat.
Je to práce o loveckém umění.
O štvanicích, chov a výcvik sokolů.
-Leyrac de la Mole, to je vaše jméno? -Mého otce.
-Rousslllon? -Languedoc.
Hezké dilko. Výjimečné.
Sto stříbrných?
-přijel jste na svatbu? -přijel jsem za admlrálem Colignym.
-Za Colignym? -Byl to přltel mého otce.
Vy o tom nevíte? Je mrtev.
Zastřelili ho támhle na ulici. Je to pár mlnut.
Je to admirál? Co se stalo?
Je to zázrak, kulka projela skrz pažl.
Tak to je to smíření, co jsi nám slíbil?
slibuji vám spravedlnost!
Všichni věřící se sejdou ze všech koutů království,
aby nás pomstili na tvém zločinném dvoře!
Místo volání po pomstě děkujte Bohu,
že vás chrání a že váš velitel je zachráněn.
Je jen lehce raněn.
Chtěl jste po mně důkaz loajallty.
Čeká vás loď. Už zítra budete v Anglii.
Bez Colignyho nejste nic. zabijí vás.
Ale Coligny není mrtev.
Já vím, čeho jsou schopni, když mají strach.
Neposlouchej ji. Nebudeme přijímat rady od nějaký katoličky.
-Ať jde pryč! -Je to šplónka, nechceme ji.
-Je nás víc než tisíc. -Musíme se semknout, být připraveni k útoku.
Poslouchejte, co říklá! Varuje nás.
-Je jako ti ostatní. -Je to dcera našlch nepřátel.
Neposlouchej ji.
Rozhodněme se tak, jak by se na našem místě rozhodl Ježíš.
Ježíš by řekl vašemu králi: " Vystavte se oceánskému větru a odejděte ze dvora."
Vysmívá se nám.
Nečekejte, až se stanete obětml nebo svědky katastrofy.
Říkám vám, utečte hned večer.
První zabili vaši matku. Dnes chtěli zabít Colignyho.
Zítra zase vás.
-Jela bys se mnou? -Copak to nechápeš? Patří k nim.
Je to tak. Patřím.
Víc už dělat nemůžu. Je to váš osud.
Budou se mstít.
Právě teď připravují v pokoji toho venkovana masakr.
Chci to vyšetřit. Chci znát vraha.
viděls je? Nenávidí nás. Slyšels je? Přišli nás urážet.
A nejdřív napadnou louvre.
Všechny vás pobijí. Vás, vašeho bratra, sestru...
Zmasakrují nás, slyšíš?
Už celé týdny shromažďují muže a zbraně...
Ale já mám taky zbraně a muže!
Jsou jich tisíce, těch svatebčanů šťastných, že nám mohou ukázat sílu.
Je to můj otec. Přísahal jsem spravedlnost.
Přestaň mu tak říkat!
Kdyby to byl tvůj otec, věděl by, co má dělat.
Tvůj otec věděl, že se král pozná podle dobrých čl špatných skutků.
Podívej takový Gulse. Zaútočí, než zaútočí na něj.
-Obviňuješ mě? -Našla se tvá plstole. -Tím líp.
Takový zločin bych spáchal rád.
nic ti nevyčítáme. Zkazllo se to, to je všechno.
Ten, kdo dal Colignyho zabít, chtěl, abych byl obvlněn.
No tak, dej příklaz k vyšetřování.
Nech Colignyho, poslouchej Gulse!
Napři síly neschopného krále do služeb spravedlnostl.
Znlčíš své království, zatímco já dělám všechno pro to,
abych ho postavila na nohy.
Od smrtl tvého otce jsem to jenom já, kdo dělal šplnavou prácl.
-To vy? -Zachráním svoje dětl. Dala bych za vás život.
To vy jste dala střílet na admirála?
Já! Jenom já!
Neměl ho minout. Anjou má pravdu.
Teď to musíme dovést do konce.
Musíme zničit vůdce. Je to otázka hodiny. Dnes večer v noci.
Condého prvníhlo a pak D´Aublgné,
Tellgny, Beauvolx, Mornay, Du Bartas...
-A nakonec Navaru. -Navaru ne!
Colignyho?
Chcete, aby admirál zemřel? Já taky.
Ale pak i Všichni ostatní musí odejít s ním.
Anl jediný nesmí zůstat.
Ani jediný, kdo by ml mohl co vyčítat.
-Takže, kolik jich máme zabít? -Jedenáct.
-Čtrnáct. -Všechny!
-Je jich hodně? -Je.
-Jméno? -Coconnas Hannibal.
jsi dobrovolník. Víš, co tě tu čeká?
-Vím to. -A co ti, co je budou chtít bránit?
Budeme se bránlt proti těm, kteřílje budou chtít bránit.
-A svědkové? -katoličtí svědkové nebudou mluvit.
Ostatní by taky neměli mluvlt.
-Je to moc lidí. -Král řekl všechny.
Začalo to.
Rychle, zbraně! Z druhé strany!
Armagnacu! Du Bartasl!
Margot!
Nenechte sl to líbit!
Jděte pro pana de Nancaye!
Vrať se do pokoje! Zamkni se!
Jmenuje se la Mole. Protestant.
-Proč mi to říkláte? -Tak na co čekáte?
Ty protestantskej zmetku!
Tamhle je, chyťte ho!
-Tak pojď. -Ne!
-jsi protestant? -Ano, jsem.
jistě, že je protestant.
Musí konvertovat.
Slyšels? Odříkej Credo. Říkej...
Pozor!
Coligny, vylez ven!
-Támhle je! -Ten je můj!
Tady je to.
Proklínám tě.
Z titulu Navarské královny, je u mě. Je volný.
Je to boží spravedlnost. Musí zemřít jako ostatní.
Bůh nechtěl, abyste ho zabili. Toho nedostanete. Dřív musíte zabít mě!
Pročpak jeho ne?
Zemře v mé náruči, ne vaší rukou.
Toho nedostanete! Kolik lidí jste večer zabili?
zabil jsem ty, které jsem musel.
V den Posledníhlo soudu budete šťastný, že jste ušetřil aspoň jeden život.
A můžete ho dát našemu Pánu. Poslední soud možná není daleko.
Co řeknete Bohu?
Že jste dorážel raněné?
Že jste probodl srdce katolické ženy a zabíjel bezbranné?
Mám tu šest katolíků a sama mám taky nůž.
Vrazím vám ho do srdce, pokud okamžitě neodejdete.
Okamžitě jděte!
Ven!
Pojďte, jdeme.
Má ránu skrz břicho.
Odveď si mě. Jsem připraven.
Věděl jsem, že budeš tak krásná.
Tak zářivá.
Jsem připraven.
Odveď si mě.
Margot, otevřl!
Jdou zabít Jindřicha, vím to. Přede mnou mu přísahala smrt.
-Co říkala? -Chtějí, aby zemřel.
Slyšela jsem je. Dnes večer nepřišel.
-Nekřič tak. -Čekala jsem ho! -Řekni mi, kde je?
U krále.
Pusť mě ke králi tvými dveřmi. Kde je Navare?
Chtějí, aby konvertoval.
Tvůj muž je tamhle.
V mém pokoji s nimi. Ten nepřestoupí.
nic jsem neudělal. Já to nebyl. Věříš mi?
Proč...?
To přece ona, Margot. Přísahala mi.
-Tys jim ho vydal? -Já jsem pro něj poslal, abych ho tu zachránil.
Oni všichni přišli až potom.
-Pojď se mnou. -Ne!
No tak.
-Mám strach. -Uklidni se.
-Já tam nechci jít. -Tlše, uklidni se.
Kde jsi byl?
A Armagnac? Zabili Armagnaca?
Co tenhle? Co s ním uděláme?
Jindřicha ne! Nesahejte na něj! Je to naše krev...!
-To by... -Je vůdce, ne? Řeklo se všechny vůdce.
Nesahejte mi na něj! Měli jste ho zabít hned.
Teď už je pozdě. Spojili jste nás s Bohem.
Je to můj muž. Je to tvůj bratranec.
Odmítá zapřít svou víru.
Nesahejte na něj!
Pořád ještě ne? Proč?
Nenuť ho!
Tak už dost, nestrpíme protestanty v rodině.
-Přestaň! -Víš o tom?
Nechte Margot, ať se o manžela postará.
Naučil jsem se nenávidět.
Teď se naučte přetvařovat. Musíte konvertovat.
Nechoď pryč!
Hřešíš na svůj osud!
Toho už nenajdeš.
A tenhle?
Na tváře z dnešní noci je lepší zapomenout.
Odvez je.
Přeji si navrátit se do stáda naší pastýřky,
již je církev katolická, apoštolská a řílmská.
Přeji sl navrátlt se do stáda naší pastýřky,
již je církev katolická, apoštolská a řílmská.
-Zříkám se všech omylů a kacířství lutheránského
a kalvinistického a prosím vás ve jménu Boha,
jeho syna Ježíše Krlsta a také Panny Marle,
blahoslavené Panny Marle, jeho matky.
Prosím vás ve jménu Boha...
o rozhřešení za chyby, kterých jsem se dopustil...
v oněch sektách.
A abyste mě přijali do lůna komunity, jež žije v poslušnosti papeži.
Armagnacu, myslel jsem, že jsi dávno mrtev.
-Já jsem taky konvertoval. -Za to se nestyď. Hlavně, že jsme naživu.
Proč zvoní ty zvony? Už není koho zabít?
Ale ano. Tvůj přítel Condé nám proklouznul.
O protestanta míň nebo víc. Nebudeme z toho dělat drama.
Teď jsi král katolické země. Můžeš být hrdý.
jsi král země, kde se už kromě oběšenců vůbec nic nehýbá.
Paříž je hřbltov. Tví lidé jsou buď mrtví, pokrytí zemí nebo...
Margot, přestaň!
A vy, co se stále tak bojíte o své syny,
můžete být klidná. Jsou navždy prokletí. A já jsem taky prokletá.
Proč?
Protože jste své oběti pozvali na mou svatbu. Využili jste mě!
Přestaň!
Ale Margot, tvoje rodina nepotřebuje nic a nlkoho, aby zorganizovala masakr.
Kolik vrahů jsi pro svou pomstu potřeboval ty?
Rád jsem dokončll to, co dřílve začal král.
Král vám zachránil život a ty ho urážíš?
Kolik se vás, zbabělců, vrhlo na Colignyho?
Mlč, Margot!
Doruč mu vzkaz.
Ale já jsem taky zajatec.
Pojď, jdeme.
Já jsem chtěla mír, Margot. Mír pro království, pro své děti.
Ode dneška neopustíš louvre. Zůstaneš se svým mužem a s jeho přátell.
Co je ti, Margot? Tvůj muž se stal katolíklem. Nebudeš snad protestantkou?
Stalo se něco dnes v noci? Ano, něco navíc.
Dozvím se to.
Celé noci blouzní a křičí. Přísahá, že najde svého vraha.
To hledá mě.
Počkej.
Nemohu se tomu muži vyhnout. Bůh mi ho poslal do cesty.
Pořád mě pronásleduje. A když mě nenajde sám, půjdu za ním já.
-Zůstaň v klidu. Buď tady. -Musím ji vidět.
Skrýváš prý obličej, protože je ďábelský.
lidi před tebou ustupují, protože jsi kat.
A tys mi zachránil život.
Neměl bys chodit.
-Ona prý není schopna milovat. -Opřl se.
V žllách jí prý koluje krev vrahů. Ale zachránila ml život.
Musím ji vidět.
Nelze se k ní přiblížlt. Ani na dvoře v Louvru.
Ani k jejímu muži. Nesmějí vůbec chodit bez dozoru. A je to tak lepší.
Bůh mne vybral, abych ji zachránil.
Já ji osvobodím.
Podívej, v Amsterdamu jsou jich dva tlsíce. Čekají na lodě.
Snášejí hlad, zimu, Cizí místo než by dělali, že milují mše.
Armagnacu! Ty jsi tady?
-Mám chuť s nlml odejít. -Naopak, musíme stát proti nim.
viděl jsem londýn, Německo. Všechno se kolem nás točí.
Velké křesťanské státy cítí, že hrozí změna. Mají z nás strach.
Byl jsem v La Rochelle, podařilo se mi tam dostat.
Gulse zdvojnásobil armádu. lldé umírají hlady,
ale nikdo se nevzdává, nlkdo nekonvertuje!
Když mi chybí odvaha, pomyslím na Gulse a...
Osvobodíme-li Navaru, nová naděje povzbudí protestanty v celém království.
Potřebujete hodně mužů.
Pan Mendés se vrátil z Ženevy. Má peníze.
Dvě stě, tři sta mužů. Víc ne, utajení je nejdůležltější.
Pan Mendés byl loni se svou rodinou vyhoštěn ze Španělska.
-Jsem Žid. Má žena je křesťanka, má rodina už dávno konvertovala,
ale tím se vůbec nic nezměnilo.
Protože nám zákon dál zakazuje uzavírat manželství s katolíky.
Chtějí, aby krev zůstala člstá.
Budu vám mocl dát dost peněz, abyste vysvobodlil Navarského krále.
I když nemáme stejné náboženství.
Konvertoval? Dokázala to?
Zachránila ho, bez ní by byl mrtev.
-Že by je zajali? Oba dva? -To bych se divil.
Podívejte.
Je tu sedm alveol.
Anjou bude žít, že ano? Bude vládnout, že ano?
Sedm krát dvě je čtrnáct. Vévoda z Anjou nastoupí po králi Karlovi.
A Alencon? Také on potom nastoupí?
Vévoda z Alenconu se nedožlje třiceti let.
Ale bude mít syna? Jeden z mých chlapců musí mít syna.
Játra jsou spadlá vlevo. Trojitá smrt a pak svržení.
Moji synové. Svrženi.
Jindřich Navarský, ten bude vládnout místo nich.
Myslela jsem, že ta strašná noc může něco změnit.
zabill jsme jich šest tlsíc.
A on? On je živ.
Podívejte, to je krása.
Ta růž je úžasná. Vypadá jako přírodní.
A je to.
Barva přidá celkově na půvabu.
Modř, to je krém z Benátek.
Ukaž se mi. Jak je to překrásné. jsi hezká jako obrázek. Pojď se podívat.
A co růž?
I tu máme. Můžete i plakat.
Proč plakat?
Charlotto, pojď sem. Něco pro tebe mám.
-Růž, co jsem ti slíblil na rty. -To je pro mě?
Na poslední chvili. Je v ní afrodisiakum. Pochází z Boltery.
Díky.
Pojďte klldně dál. Obsadily jsme vám pokoj, Líčíme se.
Něco přlpravuje, znám ji.
A tvůj nerozlučný Armagnac, ten s tebou není?
-A ty? Ty asi víš, kde je Armagnac. -Kdepak, madam. Nevím.
Už nechci.
-Je venku něco zajímavého? -Tlsíce už konvertovaly.
Asi tak netrvaly na své víře.
A on?
Potřebovala bys jiného muže.
Který by probudll tvé tělo a uspal paměť.
-Na tamtoho zapomeň. -Nemohu zapomenout.
Na jiné jsi zapomněla.
-Ona mě podezřílvá. -Má důvod, jsi všeho schopná.
Všechno sl to sundej.
-A líčidlo na obličeji? -Kromě líčidla.
Ne! Nesahej na ni!
Nesahej na ni!
Nedotýkej se jí!
Nesahej na nl!
Pojď, už je pozdě.
Kde je? Je sama?
Nevadí.
Otevři okno! Vyhoď ji! Rychle, házej!
Nestůjte tady, jděte už spát.
Charlotto!
Armagnacovi se podařilo uprchnout jen díky ní.
Každou noc vidím, jak tu shromažďují a zabíjí mé lidi.
Slyším křik, slyším výzvy k vraždění.
Skryjte bolest, svůj strach a zármutek.
Chovejte se lehce, jako byste byl volný.
Dosud jste hrál tak, jak bylo třeba. Pokračujte.
V ústech měla mou smrt!
U nás nesmíte ukázat slabost, nikdy.
Ukážete-li jim, koho milujete, přlpravíte jim oběť.
Dáte jim poznat způsob, jak vás ovládnout.
Nesmíte ukázat, že milujete.
-Margot, přísahal jsem vám. -Ale já ne.
Už tady není. Jednou se probudil, ptal se po tobě.
Tys tu nebyl a on odešel.
Žlje u jedné vévodkyně. Jako boháč, ale je zasmušilý.
Bojím se o něj.
-U koho? -Pak že napravuju stejně dobře jako sekám hlavy.
U dvorní dámy?
Která zná Margot. Která jí vídá, každý den s ní mluví. Žlje u ní.
Počkejte tady.
Ty žlješ! Díkly Bohu.
Zachránil jsi mi život a teď přlcházíš, abys mě potrestal za hřílchy.
Díkly tobě se vykoupím ze všech svých zločinů.
Ano, ale já nemám právo dát kdekomu rozhřešení.
Jsem podlý tvor. Přlšel jsem na to, že v sobě mám
jiného člověka, kterého jsem neznal.
Zvíře, nestvůru. A co je nejhorší, měl jsem z toho nesmírnou radost.
-No tak, uklidni se. -Zapřílsahám tě.
Tys moje vykoupení. Zab mě, prosím tě o to!
Vstaň!
Máš hlad? Mám ti něco uvařit?
Rajčata, bazalka, čerstvý clbulky. Dneska tě tady nakrmím já.
A co Louvre?
Já tam žiju. To proto jsem nemocný.
-Můžu se tam opravdu vrátlt? -Takový mrchy v hedvábných šatech.
A masakr? Nikdo kromě mě už na to nemyslí.
Myslíš, že jsem blbej? Máš nutný vzkaz pro Navarského krále?
Ano, mám nutný vzkaz. Už se o to pokouším měsíce!
-To za ní chceš jít! -To s tím nemá co dělat!
-A chceš ji odvést z Louvru. -Ano, a ty mi pomůžeš. Chci jít za ní!
-Zachránila mi život! -Zachránila ti život a mně ho o to víc znlčlla!
Možná!
Někdo vás dokázal postavit na nohy?
Máte štěstí, samotné by se mi to nepodařilo.
To je on? Ten, co ho má za mrtvého? To o něm snila?
Poznala jsem ho.
Jedl jste?
Chcete ji vidět?
Opravdu ji chcete vidět?
Uvidíte ji.
Každou noc jsem tě vídala ve snu.
Každé ráno jsem doufala, že jsi živý.
Věděla jsem, že mě poznáš.
Vždycky.
Tenkrát jsi voněla jasmínem.
Řekl jsem si, možná že je pod tou maskou ošklivá, zhyzděná.
Ale nevadilo mi to.
Nechtěla jsi, abych tě líbal na ústa.
Řekl jsem sl, miluje, jakoby se mstila.
Chtěla jsem zapomenout, ale té strašné nocl jsi ml byl seslán.
To Bůh mě k tobě přivedl.
Uprostřed toho masakru jsem otevřel oči a byla jsi tam ty.
Kolik máte mužů?
Dvě stě. Za tři dny budou Všichni v Meaux. Počkají tam.
Kdy začne ten hon, nevíte?
V pondělí. Vyjedou v šest hodin z Louvru a v devět budou už v Pontolse.
Před polednem něco pojedí a Navare se pokusí nepozorovaně odejít.
-Budete s ním? -Ne.
V pondělí je hon na kance. Tam ženy nesmějí.
Už měsíce dělám vše pro to, abych vás dostal z Louvru.
Vás a Navarského krále, ale hlavně vás.
Odjedu odtud sama. Jsem králova sestra, je to pro mě snadnější.
Setkáme se znovu?
Jindřichovo páže vám řekne kde.
Ale vždyť už je tu uvězněný. Proč ho dávat do Bastlily?
Chci ho mít v kobce, ze které už nevyjde.
-Jindřicha v kobce? -Ano.
Ale to zemře.
Poslechni, jeho přítel Armagnac se vrátil z Amsterodamu.
Setkal se s Condém, jsou v Meaux.
-A co má být? -Mele se to k čachrům.
Dostali peníze z Anglie a z Holandska. Podeplš.
Ne.
A vůbec, jede se mnou na hon. Naučí mě zabít nožem.
Dobře, jděte na hon a zavřeme ho večer.
Dnes večer se to bude hodit.
Podepiš.
-Už na mě dole čekají. -Maurevele!
-Vrátil se? Proč on? -A proč ne on?
Líbí se mi.
-Pojeď s námi do Navary. -Nechci opustit Karla.
Rychle! Sbohem!
Kopí!
-Kopí! -Vem si mou pistoli.
Ne, to necítíš, když prochází kulka.
Kopí! No tak, podej!
Tyhle ne, jiné!
Pozor!
Anjour! Alecone, tak střel!
Dobrý?
Dobrý. Díky, jindro.
Nech mě!
-Ještě nejsem mrtev a ty nejsi král. -Ještě ne.
Žes na to pomýšlel?
-Vrátíme se do Paříže. -Do Paříže? Teď? -Mám už toho dost!
Jedem, jindro!
Zpátky do Louvru? Ty tomu věříš?
-Zachránil mu život. Nejprve konvertuje.. -Musíme varovat Navarskou královnu!
Navarská královna počká.
Musíme ji varovat. Zjistí, že je pryč.
Pojedu taky. Chci s ním mluvit.
Jen jeď, nech se tam zabít!
Ne! Jindřichu!
-Jdeme ven. -Ven?
-Ano. -Tak si mám vzít plášť?. -Ne, plášť ne. Pojď.
Tak jdi, čeká tě. No tak.
Myslela jsem si, že jsi mrtev.
Vrátíme se. Váš muž zachránil králi život.
Vrátlil se z honu dřív, než stačil utéct.
Zjistí, že jste pryč.
-Vrátíme se. -Ne.
-Marle. -Karle.
Přlvedl jsem ti dalšího krále.
Je šťastnější než já, protože není korunovaný.
Pojď blíž, Jindřichu. Vem ho za ruku, Marle. Vem ji.
Vřele ji stiskni, je to ruka bratra.
Bez ní by dnes naše dítě nemělo otce.
Jediné místo, kde mi nemusejí kontrolovat jídlo.
Neřekneš to? Nikdy?
Matka by je oba zabila.
Ale paní Kateřina vás miluje. Prostě by jen žárlila.
Žárlila? Má ráda jenom Anjoua.
Žije v naději, že se stane králem. Kdekoliv, ve Francii nebo v Polsku.
Aby s ním mohla vládnout.
Je mi tu dobře.
Ale Margot snad ví, že...
Ne, nikdo to neví.
Protože, kdyby to věděla, třeba by žárlila taky.
Tebe má ráda jako bratra, ale mě jako manžela ne.
Vrátil bys ji volnost, kterou jí matka vzala?
Marle, pojď se k nám posadit.
Raději vás poslouchám.
Osvobodil bys tedy Margot?
Problém je v tom, že ti dnes nemůžu nic odmítnout.
Tak nás osvoboď. Nech nás odjet do Navary.
Margot do Navary?
-Tam by nemohla žít, Umřela by nudou. -Naučil bych ji to.
Musíš umět milovat život. Umět křičet radostí, že žiješ.
Musíš rád plavat v bystřinách. Musíš umět péct chleba.
Umět pít víno, jíst česnek...
Musíš umět milovat život. nic víc nemusíš v Navaře dělat.
-Spal jsi s Margot? -Ano.
Neopustíš mě, co?
jsi můj přltel.
Nikdo ti nic neudělá. Ani Margot, samozřejmě.
Aspoň pokud budu živ.
Jestli se nám to podaříl, přijedete jednou se svým mužem do Navary.
-Tam budete pod ochranou. -Já vím
Budete paní království.
A ty budeš můj pán. A zároveň můj chlapec.
Mám tě rád takovou, jaká jsi dnes.
Nahá, vyhoštěná. Všemi zapomenutá v tomto domě.
Bez minulosti, budoucnosti.
Bez rodiny, bez všech těch příkras, které jen pohřbívají lásku.
Jsem s tebou na straně utlačovaných.
Nechci se už vrátit mezi katy.
nikdy nebudu tvým chlapečkem.
Neopouštěj mě. nikdy.
Něco mi slib.
Všechny tvé milence potkala smrt.
Jejich srdce si prý schováváš do zlatých skřílněk kolem postele.
To se říklá? A co dál?
Že někdy v noci chodím po ulicích s maskou po ulici a hledám si milence?
Jednou opravdu poznáš, co jsi zač. Přísahej, že nezapomeneš.
Protože nejsem člověk, kterého bys směla milovat.
Přísahám.
Jeho snad chrání sám Bůh.
Pojď a obejmi mě, můj synu. Byl jsi statečný při té štvanici.
Tvá ruka zachránila mého syna. Děkuji.
Pojď.
Hleďme, tady je.
protestanti jsou neklidní. Podezřívají tě ze zrady.
Vůbec nic nepochoplil. Co je to zrada?
Umění pohybovat se v běhu událostí, to je vše.
-Ty jsi naopak dělal velké pokroky. -Hledím na vaši krásu.
Kdes byl dnes v noci?
-Víš to vůbec? -Přísahal jsem králi.
Anjou nás opustí. Mé srdce krvácí.
Mé děti, všechny tři miluji.
Vlastně všechny čtyři.
Proč ses vrátila? Noc se nepovedla?
Vrátila jsem se pro vás.
Pan de la Mole nasadí život, aby nás dostal z tohoto vězení.
Nás?
Je připraven pro nás zemřít.
Pan de la Mole by dal život za další noc s vámi.
Mně jeho život k ničemu není.
Zbláznil jste se?
Vás ani nezajímá, koho z vašich přátel zabil místo vás?
Za chvili zde poteče i vaše krev. Musíme odjet co nejrychleji.
Já důvěřuji Karlovi.
Zachránil jste ho z vypočítavosti, nedá se napálit.
Jen jsem mu pomohl.
A on mi taky pomohl. Ne, neodejdu. Byla by to zrada.
Ale vždyť zůstat tady je zrada.
To slovo ve vašich ústech je šokující. Je moc pravdlvé.
Kromě své víry zrazujete své přátele.
Jeden královský rozmar a vy lezete po zemi.
Dnes v noci to byl jiný člověk.
Ale on je pořád jiný!
Já ho znám. Jsme skoro jako dvojčata.
Čas na koupel. Jdu se umýt.
Jednou večer jste chtěl, abych byla vaším spojencem...
a abych vás chránila.
Teď je zase řada na mně.
Nechte mi Navaru jako místo azylu. Odvezte mě do Navary.
Odvezte mě i s ním.
Proč? Chceš vládnout nad Navarou,
chceš vládnout nad svým milencem, chceš vládnout nade mnou!
Spala jsem s vámi jen proto, aby se o tom vědělo. Jen proto!
Nemáte na mě žádné právo.
Už jsou pořád spolu. Zase jsou na lovu.
-Teď jsou tam zase sami. -To ale páchne.
-Co to pálíte? -Král právě prodal...
tvého bratra do Polska. A víš, co se mi odvážil říct?
"A co kdybychom malého poslali," ten malý jsi ty, "do Navary.´´
´´Tak bych sl nechal Jindřicha u sebe.´´
A víš, proč si tu chce Jindřicha nechat? Protože si chce nechat Margot.
Nakonec vyžene i mě.
Nesahej na to.
Umíš už zachovat tajemství?
Tvoje sestra brzy ovdoví.
To je dllo o umění, jak chovat sokoly. Úchvatné, jak se dá naučlt sokolnictví.
-Kdo se to chce naučit? -Dones to Navarovi.
Je to vzácná knlha. Ojedinělá.
Byla tak dlouho zavřená, že se stránky k sobě přilepily.
Musí se naslinit prst za každým listem, aby se dal otočit.
Pojďme rychle, ten usmrkánek se na nás dívá.
Ticho, Astone!
-Co je ti, jsi celý bledý. -Čtete si?
To je zázrak. Nejkrásnější kniha, co byla kdy o lovu napsána.
Tady, podívej se. To jméno, La Mole. Znáš ho, ne?
-Posloucháš mě? -Margotin mllenec.
Mllenec. Má moc dobrý vkus. Musím ho poznat.
Proč jsou ty stránky tak slepené?
Pojďte se mnou.
Každý den odjede do Polska jeden posel.
Každý den budeš všechno vědět.
O rodině, o království.
Každý den až do dne, kdy tě konečně navždy zavolám zpět.
Budu kralovat jenom jako.
Ale srdcem budu tady, s vámi.
Brzy se mi vrátíš, moje srdíčko. Můj vítězi.
Umřu z toho.
Na polského krále. Tak budeme v rodině Všichni králové.
Anjou v Polsku, já tady, ty v Navaře.
Chceš Navaru? Patříl ti, že ano, Jindro?
Příroda, víno a česnek.
-No a pak lov. -Tenkrát jsem podlehl emoci.
Ano, emoci. Já vím.
Místo koně se zabíjí jezdec. To jsou hrozné emoce.
Stačí tak málo a stalo se moc.
-Jaká byla válka? -A co ty, jaký byl venkov?
Už něKolik dní máš vyvalené oči.
Asi ti na ně někde zevnitř tlačí parohy.
Trápí tě to? Užírá?
Nedívej se tak na mě. Co la Mole?
Posel? Spiklenec? Dobrá. Takový čistý.
Ale l tak tl zahýbá.
A Navarka se kouká, asi to má ráda.
-Pěkná děvka. -Mlč už, prosím tě!
Znáte la Molea? Přežil.
To Margot ho přl tom masakru zachránila. Je to tak, Margot?
-Už nikdy nemluv před cizími. -Mají pakt.
Zbláznila ses, Margot?
Manžel je slepý, jen když manželka zůstane němá.
To jen tak roztesknil můj večírek.
Přestaň, prosím.
Copak je tahle jizva na rameni? Kousnutí?
Koukněte, je vidět zuby.
-To ty, Karle? Ty jsi kousnul Margot? -Už dlouho ne.
Ukaž jim další, tu moji značku.
Normálně ti to nevadí. Odřela ses. Smíchali jsme...
provždy zem s krví. Všechno to zarostlo.
Nahoře na stehně. Ukaž!
-Karle! -Co ten la Mole, povídej.
Naučil mě mllovat, naučil mě zažít rozkoš.
Nikdy se mu nevyrovnáte!
Budu milovat jenom jeho. Jste ubožácl!
-Mlč už! -Kdybys nebyla sterilní, už bychom tu měli bastarda.
-Karle! -To pálí, Margot!
-Můj krk, moje břicho! -Ještě v tom Polsku nejsi.
Dobrý, už je to pryč.
Astone...!
Jed úplně spálil vnitřnosti.
Vážně?
Jako bych to připravil sám.
Směs arseniku, pomalu působící.
Co by cítil člověk po takovém jedu?
Bolesti hlavy, pálení v krku, potom v břiše.
Potom nic, jako by to přešlo.
Pak zas tělo v jednom ohnl až do konce.
-Umírá se rychle? -Ne, ale jistě.
Znáš tu knihu?
Ne.
Matku Jindřicha Navarského jsi otrávil rukavicemi.
Tu malou Charlottu De Sauves jsi otrávil rtěnkou, vím to.
Nechám tě pomalu opékat zaživa, nepovíš-li mi, odkud je ta knlha.
Královna sl ji u mě vzala.
Že ji dá přečíst Navarskému králi.
Už to zase začíná.
Ta protestantská pakáž.
Condé a tví přátelé...
tě čekají támhle v pavilonu Frantlška I.
Čekají mě?
Je tam taky la Mole.
Odjeď. Vládni v Navaře.
-Až tady nebudu, zabijí tě. -A Margot?
-Ta je naše. -Je to má žena.
-Ta je naše! -Slíbills ml to!
Ne, nic jsem ti neslíbili! nikdy neodjede.
No tak, běž. Pořád rovně a pak zaboč doleva. Běž, čekají tě.
To je krev, on potí krev.
-Běžte pryč, madam. -Dojdu pro doktora.
Mé místo je zde, jsem tvá matka.
Žena, která porodí, přestává být matkou, kdy bere, co sama dala.
Začetl jsem se do té knihy.
Rozumíte?
To nebylo pro tebe, přísahám.
To bylo pro něj, pro venkovana.
Chce vašl smrt. Smrt všech mých dětí.
Bude-li žít,
je konec s naší rodinou, s tebou, s tvýml bratry, které tak miluji.
-milujete jenom jednoho. -To není pravda.
Spalte to.
la Mole, to s tímhle protestantem chtěla Margot utéct.
Margot nikdy neodejde.
Spalte tu knihu.
Ty víš, kde on je?
-Je s protestanty, s Jindřichem. -Bez Margot?
-On odjel bez Margot? -Už se sem nevrátí.
A Margot zapomene.
Kdyby se vrátil, zasloužil by si strašný trest.
-Proč? Že to dělal Margot? -Ne.
Ale že otrávil krále.
Byl jsem slabý, ale zajetí, zármutek a persekuce...
-ml otevřely duši. -Jindřichu, Pyrenejský princi,
naše církev tě přijímá zpět do svého lůna. Bůh tě znovu přijal.
Podává ti ruku, abys dobyl Francouzského království.
Jsem očištěn od podlosti a hniloby.
Byl jsem komplicem té prokleté rodiny, abych si zachránil život.
Odpusťte ml zaprodanost, jsem sám sebou. Konečně.
Můj život, má odvaha patří vám.
Společně necháme zvítězlt lásku boží.
-Já neopustím Margot. -Už jsi ji opustil.
Bez ní do Navary nepojedu.
-Je katolička, patří k té rodině. nic tě k ní nepoutá. -Ticho!
Anl jednou mě nezradila. Anl jednou mě nezavřela.
Můžete vy říct totéž?
Ale nemilovala mě.
Je to nebezpečné, nemůžeš tam jít sám. Někoho pošli.
jdi pro ní ty.
Orthon ti pomůže. Udělají všechno, aby ji uhlídal.
Řeknl Margot, že Navara pro nl bude až do posledního dechu útočištěm.
A pro všechny, které miluje.
-A co dělá Orthon? -Stará se o koně.
Margot tu bude za chvili.
A Henrletta tu taky bude.
Pozor, jdou po nás!
Ty chudinko nevinná. Oběti své oddanosti.
Přišel ses nechat zabít?
Blj se, Cocconasl!
Za každou oběť ti Bůh jednu promine.
Přestaňte!
Jednou jsi ho zachránila. To by stačllo.
Margot!
Vedou je do Bastilly!
Vstávej, Margot.
Běž za králem, musíš za ním jít. Promluv s ním.
Margot...?
Máš ty šaty, co mám nejraději.
-Karle, já ho miluji. -Kde jsi byla?
-miluji ho, Karle. -Už po mnoho dní jsi nechtěla vyjít z pokoje.
Nechtělas mě vidět?
Jsem jiný. Pořád mě miluješ?
To je krev. Ale co na tom.
Nech si na rtech úsměv, Margot.
Někdy mrtvé lépe uctíš, potlačíš-li bolest.
-Nejsou ještě mrtví. -Já jsem mrtev!
Byl bych smutný, kdybych měl umřít bez tebe.
Ale ty nezemřeš, Karle. Zůstanu tady u tebe.
Jenom mi pomohl, jenom mě miloval.
To není zločin. Propusť ho, prosím.
Ne, není to zločin.
Nech mi ho, Karle. Pusť ho z vězení.
Do pokoje! Ne, jenom Margot.
Ty jsi také potají miloval. Dej mi milost pro pana de la Mole.
-To on mě otrávil. -Ne, to nebyl on.
-Nebyl to on? Ale musím si říkat, že byl. -Proč?
Kdo tě otrávil?
Pusťte ho, já ho ponesu!
-Je tam? Vidíš ji? -Je tam.
Nadzvedni mě trochu, abych ji viděl.
-Kde je? -Ve věži, v okně.
Má modré šaty.
Pláče.
Ne...
-Obejmi mě! -la Mole!
Margot!
Karle, odpusť mu, prosím.
Podepiš milost pro pana de la Mole.
Kolik je hodin?
Pět hodin.
Tak to už je pozdě.
Pozdě...?
Marle, miloval jsem tě.
Margot...
Můj bože, jdu k Tobě bez žezla a bez koruny.
Zapomeň na zločiny krále,
vzpomeň si jen na utrpení svého syna.
Můj vítězi, jsi tu.
-Uděláme spolu znovu velké věci. -Chci být jen mllý Bohu.
Uhasíme válku, nenávist.
Budeme dobrodiví a silní.
Král Karel lX. je mrtev...!
Ať žije král Jindřich III.!
Tento přípravek se užívá pro balzamování králů.
Uchovej jeho krásu.
Sundej mi šperky.
Dej je s ním pohřbít.
Můžeš jet se mnou.
Zůstanu.
Jedeme!
Navara čeká.
Překlad Dana Burešová
Tltulková úprava Jana Růžlčková